Стои ви прекрасно! Работя тук от години,
но за пръв път получавам толкова странна поръчка.
Бързам. Стигат ли?
Довиждане. - Пак заповядайте.
Пусни ме, бе!
И не ме обарвай! - Мери си приказките!
Не! Не искам! Идвам с вас!
Госпожице, животът на дъщеря ми, майката на Джотаро, е в опасност.
Пътуваме, за да я спасим.
Стига си се инатила и се прибери вкъщи.
Родителите ти сигурно са се поболeли от тревога.
Хубаво. Този път ти печелиш, дядко.
Какво има?
Нищо.
В живота преобладават сбогуванията, затова до скоро!
А как ми се щеше да го видя поне още веднъж...
Чао, Джо-Джо! И да спасиш майка си!
Ще ти стискам палци!
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО И ЗВЕЗДНИТЕ КРЪСТОНОСЦИ
И сбиращият се звезден прашец
към пробуждане зове ориста предначертана от векове.
А мъжете се изправят
пред пътешествие през пясъците на времето.
Тази карма като верига ни оплита.
Съдба, засенчваща светлината!
Ставай! Ставай! Ставай! - С куршум на гордостта...
Давай! Давай! Давай! - ... стреля неговата ръка!
Ще те сломи! Ще те сломи! - И нека юмруците му
носят свещеното видение с названието "Станд"!
Пакистан е млада страна, основана през 1947 г.
след отцеплението й от Индия.
Но още преди хора да заселят Япония
в Пакистан вече имало цивилизация.
Тукашните хора са наследници на 5000-годишната история
на индийския субконтинент.
Епизод 14 "Справедливост, част 1"
Джотаро, изненадан съм, че в Пакистан
ти изработиха японска униформа.
При това твой размер. - И 100% вълна.
Безопасно ли е да се шофира? Мъглата се сгъстява.
Взе да става опасничко.
Надвиснали сме над пропас, а няма мантинела.
Напред мъглата е още по-гъста.
Няма и три... Какво да се прави.
Ще пренощуваме в този град.
Дано да имат приличен хотел. - По-точно?
С прилична тоалетна, разбира се! Още не мога да свикна с индийските
или западноазиатските, където трябва да се подмиваш.
Труп на куче ли беше това?
Какво има, Джотаро? - Нищо.
Приятно градче.
Има едни няколко хиляди жители.
Да попитаме за хотел в онзи ресторант.
Необичайно тих град.
Предишните бяха претъпкани и можеше да ти гръмне главата.
Сигурно са се прибрали заради мъглата.
Чуйте сега! Така се поздравяват хората
в Пакистан и останалия ислямски свят. Усмихваш се и казваш:
ассаламу алейкум!
Вижте... Нямаше нужда да затваряте така ненадейно.
Искахме само да попитаме дали наблизо има хотел.
Ало?
Нямам представа.
Почакайте малко! Как така нямате представа?
Буболечки ли го лазеха? Сигурно съм си въобразил.
Може да не те е разбрал заради лошото произношение.
Да питаме онзи там.
Прощавай, старче! Търсим хотел.
За предпочитане такъв с чисти тоалетни. Ще ни...
Ей! Добре ли си?
Какво?!
Умрял е с посърнало от ужас лице!
Що за дивотия? Какво дири мъртвец насред пътя?
От какво е умрял? Сърдечен удар? Или пък инсулт?
Възможно е. Но не изглежда на обикновен сърдечен пристъп.
Държи пистолет!
Сега ли забеляза? - Стрелял е с него.
Съвсем скоро при това. Може би преди 2-5 минути.
Във всеки случай е стрелял малко преди пристигането ни в града.
Самозастрелял ли се е? - Едва ли.
Не виждам огнестрелни рани по тялото му. Нито кръв.
Тогава как е умрял? Вижте го!
Лицето му е изкривено, сякаш е крещял от ужас!
Не знам. По какво е стрелял? Какво въобще става тук?
И никой ли в целия град нищо не е забелязал?
Извинете, госпожо.
На улицата лежи мъртъв мъж. Обадете се в полицията.
Прощавайте. Акнето ми е забрало.
Впрочем мога ли да ви помогна с нещо?
Помолих ви да повикате полиция. - Полиция ли?
Че за какво?
Сляпа ли сте? Там лежи мъртвец!
Олеле! Имало мъртвец?
И с какво мога да помогна?
Да се обадите в полицията! Помолих ви вече!
Да, да. Да се обадя в полицията...
Добре.
Забрало е и ужасно ме сърби.
Какво им става на хората тук?
На пътя лежи мъртъв човек, а дори не са го наобиколили.
Няма и един любопитен.
И изстрела ли не са чули?
По-безразлични са и от хората в Ню Йорк или Токио.
Този пес...
Мъглата се сгъстява още повече.
Сякаш поглъща града. - Много зловещо.
Онзи облак там не ви ли прилича на череп?
Как мислиш, старче? Дали е работа на пореден носител?
Съмнявам се. Няма мотив.
Защо ще му е да убива страничен човек, преди пристигането ни дори?
Да приемем, че е така. Но с каква цел?
Не е изключена тази вероятност. Смъртта му не е обичайна.
Да огледаме тялото доколкото можем, преди да дойде полицията.
Изглежда е пътешественик като нас.
Има автобусни и влакови билети.
Като гледам е индиец. Носи индийски пари.
Не е местен.
Рана! На гърдите има дупка колкото монета от 10 йени.
Това ли го е убило? - Но защо не кърви от там?
От такава голяма дупка би трябвало да се лее море от кръв.
Обикновено.
Само дето не ми изглежда на обичайно убийство.
Майната му. Трябва да разберем какво става.
Ще го съблека.
Мили боже! Целият е на дупки!
Надупчен е като сиренето от анимацията "Том и Джери"!
А нараняванията му дори не кървят!
Как е бил убит? Какво значи всичко това?
Внимавайте. Много е вероятно наблизо да се скатава друг носител.
В колата, момчета! Махаме се от тук!
Какво?!
Да бе! Това не е колата!
Пурпурен отшелник!
Старче, какви ги вършиш? Ума ли си изгуби?
О, не! Що за въпрос? Допреди минута джипът беше тук!
Какви ги говориш? Оставихме го ето там.
Мога да се закълна, че...
Пътешественици, предполагам.
Опасно е да тръгвате през тази мъгла.
Пълно е с урви.
Държа малка странноприемница.
Защо не останете за през нощта?
Ще ви направя отстъпка. - Най-накрая някой нормален!
Станд - Пурпурния отшелник Носител - Джоузеф Джостар
Вероятността някой носител да се скатава тук е голяма.
Гъстата мъгла също е в негов интерес.
Най-добре да сме нащрек през нощта.
Никой още не ни е нападнал,
но този град е излязъл като от филм на ужасите.
Насам, г-н Джостар. Ето го хотела ми.
След мен, моля. Ще ви съпроводя.
Скромничко е хотелчето ми, но пък преди 20 години
в него снимаха един от филмите за агент 007
и дори Джон Ленън от "Бийтълс" е отсядал.
Какво? Наистина ли? - Разбира се, че не.
И все пак ще харесате хотела.
В момента няма гости.
Какво ще кажете за месо за вечеря? Или предпочитате риба?
Почакай, старице. Току-що каза "Джостар".
Откъде го чу?
Моля ви се, господине.
Младежът до вас го спомена преди малко.
Какво? Аз ли? Възможно е.
Да, каза го. Дългогодишната работа с хора
ме е научила бързо да запомням имената.
Сигурна съм, че го спомена.
Впрочем, госпожо, какво се е случило с лявата ви ръка?
О, това ли? Изгорих се. Сигурно вече остарявам.
Залях я без да искам с вряла вода.
Остарявате? Не говорете глупости! Изглеждате като на около 40.
Току-виж съм ви поканил на среща.
Майтапчия сте вие, господине.
Какви ги плещиш, глупако?
Тебе ненавиждам най-много, Полнареф!
Ще страдаш хилядократно повече от сина ми,
щом ти клъцна оная работа и те изкормя като риба!
О, не изглежда никак зле.
Ето химикала, Какьоин.
Автографът ми струва колкото този на Ленън.
Все пак се казвам Пол! Да си го запазите.
Ама разбира се. Това и смятам да сторя.
За да отбележа смъртта ти!
Готово. - Е, нека ви покажа стаите ви.
Ама че шантав град.
Отивам до тоалетната.
Май не работи.
Значи няма да мога да проуча врага с Отшелника.
Г-н Джостар. - Какво?
Има ли тоалетна при вас? В моята няма, като гледам.
Най-вероятно е обща. - А, разбирам!
И таз добра. Голям развей прах е.
А всеки момент може да ни нападне неизвестен носител.
Значи Джостарови са отседнали на третия етаж?
Хол Хорс. Ти дойде.
Проследих ги до този град.
Изумяваш ме, бабо Еня. Не мислех, че ще дойдеш лично.
Какво има, бабо Еня? Какво ви разстрои?
Щастлива съм, Хол Хорс.
Благодаря ти, че дойде да навестиш тази самотна старица.
Как само се радвам да те видя!
Хол Хорс, бяхте приятели със сина ми, нали?
Приятели?
Да, и още как. - Бяхте ли близки?
Близки ли? Най-добри приятели.
Бяхме страшна комбина. Но какви са тези въпроси?
Не ти е присъщо.
Дошъл си, за да отмъстиш за сина ми, нали?
Да, именно! Ще отмъстя за най-добрия ми приятел!
Затова тъй ликувам!
Най-сетне ще мога да те очистя!
Бабо Еня! Какво те прихвана?!
Как посмя да изоставиш сина ми, за да отървеш своята кожа?
Реших да те убия веднага щом ми се мернеш пред очите.
Бил си му най-добър приятел ли? Друг път!
Чакай, грешиш! Когато отидох там, Джей Гайл вече беше мъртъв!
Виновен си колкото и Полнареф!
Ще умреш от ръката на моя Станд Справедливост!
Справедливост?
Сигурна съм, че си чувал за него, но не си го виждал с очите си.
Досега, Хол Хорс!
Кръвта от порезната ми рана...
... се всмуква в мъглата.
Вече имаш една прекрасна дупчица!
И именно! Моят Станд е съставен от мъгла.
Всяка рана, която докосне мъглата ми, се превръща в подобна дупка.
А сега...
Справедливост иска да потанцува!
Ти се превърна в моя марионетка! Мъглата наниза раната в ръката ти
като конец игла.
Умри от собствената си ръка, Хол Хорс!
Мамка му! Слез на земята!
Императоре! Мри, дъртофелнице!
Справедливостта ще възтържествува!
Какъв беше този шум?
Много е шумно в стаята зад фоайето.
Случило ли се е нещо, Полнареф?
Стори ми се, че чух странен шум. - Отивам да погледна.
Ще съм във фоайето. Викнете ме, ако ви дотрябвам.
Мътните да те вземат, Полнареф!
Следва продължение...
Превод: asimilator Редакция: pikapika3 & KoP3Le7o
Току-що го видях. В тоалетната е. - Там ли е отишъл?
Зад тази врата е. - "Нужник" ли чух?
Защо все в тоалетната намират да ме нападнат?